„Удивителните открития” представя
Нов живот за Реформацията
Лектор: професор Уолтър Дж. Файт
Двата стълба на Реформацията
Тази вечер ще има нещо съвсем различно.
Страхувам се, че през тази седмица ще ви настръхне косата.
Моля ви, донесете си предпазни колани
и се пристегнете с тях.
Какво се каза във въведението, ние градим... и градим,
което означава, че картината се разраства и става все по-страшна.
Извинявам се за това, но се извинявам и за нещата, които ще кажа.
Не е лесно да го кажа,
но смятам, че то трябва да бъде изречено.
Мисля, че живеем в най-интересното време от човешката история.
В Библията се казва, че древните патриарси и пророци са копнеели за този ден.
Живеем в невероятно време,
но ако казваме истината, винаги ще има обидени.
Уверявам ви, че аз съм от същата група.
Бях обиден от тази истина и силно наранен от нея.
Бях гневен на тази истина.
Няма нищо лошо, ако се гневите заедно с мен,
но не се гневете на истината!
Ако е истина, значи си заслужава да бъде приета.
А ако не е истина - как всъщност определяте кое е истина?
В Библията има само три дефиниции за истина.
1. Исус е „пътят, истината и животът.”
2. „Твоето слово е истина”
3. Псалм 119: „Всичките Ти заповеди са истина.”
Тези са единствените дефиниции, с които разполагаме в Библията.
Проверявайте всичко, което казвам, чрез Словото.
Нямам намерение да ви индоктринирам.
Ще ви дам само факти.
Разгледайте фактите и вижте дали съвпадат със Словото.
Ако съвпадат, приемете казаното.
Но не го отхвърляйте.
Ако тази вечер смятате, че сте засегнати,
да знаете, че нямам такова намерение.
Истината ще ви направи свободни.
Истината е като меч, който пронизва до ставите и мозъка.
Истината има цена.
Не е дошла безплатно.
Спасението е безплатно, но е струвало нещо.
Каква е неговата цена?
Библията ни посочва колко е цената на спасението.
Всичко, което притежавате.
Всичко.
Когато копаете в нивата (словото)
и откриете съкровище, което надхвърля човешките представи,
продавате... колко?
Всичко!
За да се сдобиете със съкровището.
То е безплатно, но ви струва нещо.
Двата стълба на Реформацията.
Тази вечер ще оставя историята да говори
Това е урок по история.
Гледайте на него като на урок по история, а не като атака против когото и да било.
Преди още да започна, искам да заявя, че вярвам
и го вярвам с цялото си сърце и душа,
че Бог има свои хора във всяка деноминация на земята.
Разбрахте ли какво казвам?
Вярвам, че Бог има свои хора във всяка деноминация на земята.
Ще отида и по-далеч.
Бог има свои хора във всяка сфера и във всяка религия на тази земя.
Той заявява, че ако не знаете нещо, времето на невежеството не се зачита.
Но ако знаете и не го правите, тогава вършите грях.
Не изобличавам никого, просто показвам историята.
Какво е Реформацията?
Какъв е смисълът на Реформацията?
Дали е просто някакво събитие от преди 400 години,
което вече е забравено от хората?
И в наше време има протестантски църкви, нали?
Няма ли протестантски църкви по света?
Колко от нас принадлежат на протестантски църкви?
Има вдигнати ръце.
Може ли да стана малко палав и да задам още един въпрос?
Срещу какво протестирате?
Имаше вдигнати ръце
и ако зададем този въпрос, се появява смях.
Защото никой вече не протестира.
Смятам, че протестантизмът е буквално изкоренен.
Трябва да знаем защо реформаторите са били протестанти.
Какво означава да си протестант?
Протестирането носи някакъв негативен образ.
Протестантизмът не е само негативен, но и позитивен.
Ако не бе позитивен, нямаше да е протестантизъм.
Да погледнем тази дефиниция.
Там се казва: „Протестантизмът има положително и отрицателно значение.
PRO - означава да си „за” нещо.
TESTARI - давам свидетелство.
Истинският протестант е свидетел за истината.
Това означава да си про-тестари(свидетел), да си протестант.
Отричането на заблудата не е истински протестантизъм.
Истинският протестант дава предимно положителна вест.
Той ще има настройката на своя Учител, който каза:
„Не дойдох да съдя света, но да спася света” (Йоан 12:47).
Това не означава, че не трябва да изобличаваме заблудата.
Вие изобличавате заблудата посредством истината.
Трябва да сте про-тестари и по този начин да изобличавате заблудата.
Кога нещата тръгват в погрешна посока в този свят?
И защо е необходимо да има про-тестари и протест?
Всичко започва много отдавна чрез човек на име Августин.
Той написва книгата „Градът на Бога”.
Там той обяснява теологията, според която църквата е Божието царство
и Божието царство се осъществява в църквата.
„Теологията на Августин набляга на църквата като Божие царство,
заявявайки, че Христос вече царува със светиите Си
и възкресението всъщност означава възкръсване на мъртви души за вечен живот.”
Тоест, тук се включва и митологията.
„Църквата е насърчена да владее народите и вместо да разнася евангелието по света,
църковните ръководители започват да търсят престиж и власт чрез политически интриги.
В резултат на това настъпват тъмните векове.”
Развива се една гигантска структура, която се опитва да завладее целия свят
и да го превърне в Божия град, Божието царство.
Писаното в Библията за идещото царство и за смъртта и възкресението
бива обяснено със спиритуални теории, за да се вмести в рамките на тази теология.
Когато тази власт се разраства, започват да се надигат гласове,
които се оплакват от състоянието на нещата.
Един от първите гласове е този на валдензите.
Валдензите са преследвани жестоко.
Някои казват, че валдензите са възникнали през Средните векове.
Не, техният произход може да бъде проследен до самото начало,
до четвърти и дори до трети век.
Валдензите дават ясно свидетелство против антихриста.
Те заявяват, че църковната система се е превърнала в антихрист.
Йоахим се включва и книгите Даниил и Откровение стават особено важни.
Идва и утринната звезда на Реформацията - Уиклиф.
Той се надига и включва своя глас към този на валдензите и на тези преди него.
Вестта излиза от Англия и стига до хусистите чрез учениците на Уиклиф.
В онези страни започва едно велико движение -
днешната Чешка Република и централноевропейските народи.
Вестта е безмилостно потъпкана, но след време се появява отново
с големите реформатори Лутер, Нокс, Калвин, Бакстър, Кранмър.
Някои от тези имена са добре известни, а някои са потънали в пясъците на времето.
Ако говорите за хората като Кранмър, Латимър и Роджър,
започват да питат кои са тия.
Мисля, че е време тези имена да бъдат възкресени.
Наистина трябва да се случи нещо.
Реформацията се основава на две открития.
Това придава ускорение на Реформацията.
Първото откритие е очевидно: Преоткриване на Христос,
централното място на Христос, на Словото, на спасението в Христос -
това е стълбът, на който застава Реформацията.
Те имат мощни лозунги: Сола Кристус - Христос и само Христос,
Сола Грациа - спасени единствено по благодат,
Сола Скриптура - Библията и само Библията.
Това са великите лозунги на удивителното откритие.
Вторият стълб е също толкова важен за обединяване на Реформацията.
Разбира се, без вестта, този стълб не би могъл да устои.
Става въпрос за откриване и разпознаване на антихриста.
Това обединява цялото реформаторско движение.
Представям само историческия факт.
Преоткриването на пълната достатъчност на Христос се основава на Словото -
Библията и само Библията, което дава оръжието за воюване.
Откриването на антихриста обединява Реформацията срещу този общ враг.
Тези основни истини дават тласък на Реформацията.
Интересно е, че по първата точка има различия сред реформаторите.
Понякога различията са невъобразими.
Имали са сблъсъци по много от детайлите на спасителния план,
но когато става въпрос за антихриста, всички са единни -
няма никакво изключение.
Четем във великата книга на Гратан Гинис „Папството и Реформацията”:
Тази вечер ще цитирам много от историята.
Старата история.
История, която е била загубена в пясъците на времето.
Част от тази история не може дори да бъде намерена в съвременните учебници
или в енциклопедиите.
Много от тези книги са пренаписани, за да им бъде извадено жилото.
Ако искате да навлезете в истинската история,
трябва да стигнете до плесенясалите книги.
Знаете ли какво е плесенясала стара книга и как мирише?
От нея се излъчва дъх на плесен.
От това имаме нужда.
Ще го цитирам: „Реформацията от 16 век, която роди протестантизма,
се основаваше на Св. Писание.
Тя върна Библията на света; проповядваше Св. Писание;
изобличаваше заблудите и покварата на Рим, като използваше меча на Духа.”
Това е написано преди 120 години.
„Тълкуваше ПРОРОЧЕСТВАТА и приемаше тяхното практично ръководство.
Това реформаторско дело трябва да се поднови.
Допуснали сме пророческите антипапски истини да бъдат забравени.
Поколението е опасно сговорчиво и безразлично към истината и заблудата
по въпроси, върху които Писанието е непоколебимо и ясно.”
Той е един от последните велики поддръжници на Реформацията -
Гратан Гинис. Това поколение вече го няма.
Просто не съществува.
Каква е причината?
„Нашата реформирана вяра е заплашена както отвън, така и отвътре.
Мое да бъде защитена само чрез решително връщане
към истинското свидетелство, носено от тогавашните светии и мъченици.
Трябва да се учим отново от Божествените пророчества...”
Забележете как наблягат на пророчествата.
„... Божията оценка за характера на Римската църква,
ако желаем отново да станем свидетели за Христос срещу това голямо отстъпление.”
Звучи като нещо от древността, което трябва да бъде забравено.
Нали томахавките са заровени, за какво е цялата тази олелия?
„Чувстваме се задължени да подновим този велик стар протест,
на който светът дължи своята свобода, познание, мир и благополучие.
Приемаме това като очевиден и неоспорим факт - бъдещето на човечеството
е свързано не с папистите, а с протестантите.
Водещите нации в наши дни не са папските Италия, Испания и Португалия,
а протестантските Германия, Англия и Америка.”
Ако погледнем тези протестантски нации сега, какво вървят нещата?
Добре ли вървят?
Четете вестниците
и се запитайте какво се е случило.
Той продължава с думите, че папството е отстъпилото латинско християнство,
а не християнството като цяло.
То е много специфично.
Заявява, че „Реформацията е завръщане към първоначалното, неотстъпило християнство.
Отличителна черта на това велико движение е изоставянето на латинския
и преводът на Писанието на живи езици, за да могат всички народи
да четат Божието слово на родния си език и сами да разбират святите му вести.”
После изброява имената на Лутер, Калвин, Нокс, Тиндал, Кранмър, Хупър.
Някои от тях са мъченици, загинали точно по тази причина.
Ето едно основаващо се на Библията движение,
което бива спирано, защото Словото е недостъпно.
Било е загубено във времето и се е основавало на латинските писания.
Никой не разбирал мъртвия език.
След като истината била съживена, както в дните на Израел,
когато Ездра открил свитъците и казал: Ето словото, което беше изгубено,
това отново се случва в историята.
Като че ли всички сили на ада са освободени.
Бедният Тиндал, който писал Библията на английски толкова старателно.
Бил удушен, качен на клада и изгорен.
Бедният Уиклиф. Изкопали костите му и ги изгорили,
само защото разпространявал Библията на познат език.
Ако прескочим в настоящото време и стигнем до 2007 г.,
четем новината, че папата възражда латинската меса.
Ако прочетем текста долу - „мото проприо”,
което означава: „Направено по негова воля”.
Връщане към латинската меса - стъпка назад.
„При зараждането си през 16 в. протестантизмът е нещо повече
от обикновено отричане на папството.
Той е „избуяване за живот на забравените истини на Писанието”.
Това раздира папството посредством експлозивната сила на самия живот.”
Въпросът е: Променя ли се нещо в доктриналната позиция на Римската църква?
Трябва да си зададем този въпрос.
Променя ли се нещо?
„Човекът, който мисли, че може да бъде протестант
и въпреки това отхвърля Библията...”
(Това е писано преди 120 години.)
... отхвърля Библията или части от нея, прави огромна грешка.
Истинският протестантизъм не може да е антикатолически.
Той трябва да е антимодернистичен, антиеволюционен и противящ се
на всяко зло, което изсмуква живота на съвременните християнски църкви.
В същото време трябва да подкрепя всяко добро нещо - молитвата,
изучаването на Библията, християнското служене.
От такъв вид протестантизъм има голяма нужда.”
Ако погледнем към днешните църкви,
не виждаме ли как една след друга приемат съвременните –изми?
Еволюционизмът не е ли догма в съвременните църкви?
Ръководствата на църквите в наше време не подкрепят ли еволюцията
вместо написаното в Битие?
Така ли е?
Проверявате едно по едно и виждате как всичко се е променило.
Ако горната дефиниция е вярна, значи са останали много малко протестанти.
„Лутер никога не се е чувствал силен - пише Гратан Гинис -
да воюва против папското отстъпничество, докато не признава, че папата е антихрист.”
Но това е нелепо! Направо нелепо!
Днес никой не вярва в това.
То е смешно.
Днешните църкви - 96 или 97 процента от съвременния християнски свят,
вярват в диспенсационализма. (Диспенсационализмът, като метод, води до
тълкуване на Второто пришествие на Христос преди хилядогодишното царство)
Това е огромната част от християнството.
Включени са почти всички.
Включва целия евангелски свят.
Те са диспенсационалисти.
Включва петдесятните.
Те са диспенсационалисти.
Включва баптистите.
Те са диспенсационалисти.
Дали са били диспенсационалисти, когато са се появили?
Отговорът е „НЕ”.
Какво се е случило?
Или всички реформатори са били в грешка...
Ох, това би било облекчение.
... и са умрели напразно.
Или реформаторите са били прави,
но тогава има проблем.
Тъй като 96 - 97 % от християнския свят
не вярва в това, което са проповядвали реформаторите.
Сега вярват във футуризма, което си е диспенсационализъм.
Антихристът щял да дойде в бъдеще,
щял да бъде от Дановото племе или нещо подобно
и щял да дойде чак след грабването на християнската църква.
Няма да ги има.
Дори няма да са засегнати, тъй като всичко това има връзка с евреите.
Няма нищо общо с християнството.
Отминалите поколения, включително реформаторите,
всъщност проповядвали заблуда.
Антихриститът щял да дойде в бъдеще.
Преди няколко години някои основни църкви все още вярваха в претеризма,
т.е. антихристът е гръцкият цар Антиох Епифан ІV,
който осквернил храма в древността - времето на евреите и гърците.
Следователно той е нещо отминало.
Някои поставят антихриста в миналото,
а други го хвърлят в бъдещето.
Днес основните църкви виждат, че стават все по-празни.
Те всички скачат на влака на диспенсационализма.
Такава е съвременната мода.
Ето това вече не е съвременна теология.
„Именно тогава изгорил папската була.
Първата проповед на Нокс, с която започнал мисията си на реформатор,
била върху пророчествата за папството.
реформаторите включвали тълкуването на пророчествата в изповедта си на вярата,
а Калвин ги включил в своите „институти”.
Всички реформатори били единодушни по този въпрос.
Дори спокойният и предпазлив Меланхтон...”, приятел на Мартин Лутер.
Меланхтон бил като съпругата ми.
Ние всички имаме нужда от спирачки в живота си.
Тя е моята спирачка, макар че вече се е износила - горката ми съпруга.
Меланхтон бил такава личност - кротък и смирен,
докато Лутер бил енергичен като буря.
Дори Меланхтон бил убеден в тези пророчества.
Ако погледнем съвременната теология, ще стигнем до заключението,
че всички реформатори са били в заблуда - всички без изключение.
Доколко са наблягали на пророчествата?
Може би само са правили предположения?
Дали са били настроени само поради злодеянията на папството през Средните векове?
Дали само недоволството ги е тласкало в тази посока?
Или е имало нещо по-сериозно?
Трябва да си зададем този въпрос.
Напразно ли са умрели тези хора? Или смъртта им не е напразна?
Важни въпроси.
Мартин Лутер е насочвал вниманието към книгата Даниил.
Той чел също и Откровение, но не разбирал нищо.
Казвал: „Това не е така, не е възможно да е в Библията!”
Често го цитират и казват, че е отхвърлял книгата Откровение.
Мартин Лутер превел Новия завет и след това започнал да превежда Стария.
Бил толкова развълнуван от книгата Даниил, че я приел като най-важната.
Превел първо нея, за да могат хората да я четат.
Казвал: „Това е книгата, която всички трябва да имат.
Всеки трябва да прочете Даниил.”
Когато изучавал Даниил и теолозите също изучавали Даниил,
изведнъж книгата Откровение станала разбираема.
И вместо да е затворена книга, станала отворена.
Мартин Лутер бил толкова развълнуван от Откровение,
че когато отпечатали първия му Нов завет, той бил изпълнен с илюстрации,
като сцените били взети от книгата Откровение.
„Препоръчваме на всички искрени християни да четат книгата на Даниил.
Тя ще бъде утеха и от голяма полза в тези жалки времена...
(Преди 500 години. Да беше жив днес, да види какво се случва.)
„Но когато всичко това се случи, погледнете нагоре,
защото изкуплението ви наближава.
Поради същата причина откриваме в Даниил, че всички сънища и видения,
колкото и да са страховити, винаги завършват с радост
поради идването на Христос и Неговото царство.
Да, поради тази основна точка на вярата - идването на Христос,
тези видения са дадени, обяснени и записани.”
Мартин Лутер има огромна роля в Реформацията.
Той набляга на пророчествата и на Второто идване на Христос.
Това са темите, които подклаждат огъня.
Мартин Лутер пише през 1538 г. и коментира ширещото се беззаконие:
„Надявам се, че този ден не е далеч и ние ще го видим.”
Той очаква Второто идване.
„Надявам се, че този ден няма да се забави повече от 100 години,
тъй като Божието Слово отново ще бъде отнето и ще настъпи голяма тъмнина
поради липсата на проповедници на Словото.”
Днес има повече проповедници от всеки друг период в историята,
но аз искам дръзко да заявя тази вечер, че думите му са се изпълнили.
Доста силно изказване,
ако вземете предвид всички тези проповеди по света.
„О, Христос, Господи мой, погледни към нас и ни дай деня на съда,
и унищожи това сатанинско котило в Рим.”
Днес могат да ви вкарат в затвора, ако изречете такива думи.
Ще го нарекат „език на омразата”.
За щастие, аз само чета от историята.
„Там стои човекът, за когото апостол Павел пише (2Сол. 2:3, 4),
че се противи и се превъзнася и се нарича Бог –
този Човек на греха, Син на погибелта.
Какво друго е папската власт освен грях и поквара?
Той води душите към погибел под Твоето име, о, Господи!
Надявам се, че денят на съда скоро ще дойде.
Не е възможно нещата да се влошат повече от сега.
Папският престол практикува безчестие до небесата.
Той потиска Божия закон и издига своите заповеди над Божиите заповеди.”
Леле!
Невероятно изказване.
Архаично? Старомодно? Всяващо разногласие?
Трябва да си зададем тези въпроси, те наистина са сериозни.
Да прескочим в нашата съвременност.
Да прескочим към американския пастор.
Не изобличавам никого, само показвам как времената са се променили.
Не друг, а самият Рик Уорън, който пише в „Целеустремен живот”:
Снимах го, за да могат хората да го прочетат.
„Когато учениците пожелаха да говорят за пророчествата,
Исус бързо смени темата и заговори за евангелизирането.
Той искаше да се концентрират върху мисията си на този свят.
Всъщност Той им каза: „Подробностите около Моето идване не са ваша работа.
Ваша работа е мисията, която ви давам. Там гледайте.
Защото никой не знае деня и часа.”
Значи не трябва да се безпокоим за всички тези пророчества.
„Ако искате Исус да дойде по-скоро, фокусирайте се върху вашата мисия,
а не изследвайте пророчествата” (Целеустремен живот, стр. 286).
Мартин Лутер казва: „Изследвайте пророчествата”.
Съвременните теолози казват:„Днес ни трябва друга форма на християнството,
която не се занимава чак толкова с пророчествата.”
Наистина интересно.
Целият свят се занимава с пророчества,
но всъщност изучават друг вид пророчества.
Занимават се с футуризъм, някои от тях - с претеризъм,
но никой не разглежда този вид пророчества.
Какво казва Библията за пророчествата?
2Петрово 1:19: „Пророческото слово става още по-достоверно за нас;
и вие добре правите, че внимавате в него като в светило, което свети в тъмно място,
докато се зазори и зорницата изгрее в сърцата ви.”
Библията ни съветва да изучаваме пророчествата.
„Защото никога не е идвало пророчество по човешка воля,
а святите човеци са говорили от Бога, движени от Святия Дух (2Петрово 1:21).
Библията ни съветва да изучаваме пророчествата.
Мартин Лутер ни съветва да изучаваме пророчествата и да изследваме книгата Даниил.
Мартин Лутер (1483-1546). Времето лети. Повече от 400 години.
„Той доказа чрез откровенията на Даниил и Йоан, чрез посланията на Павел, Петър и Юда,
че царуването на антихриста, предсказано и описано в Библията, е папството.”
Сигурно е сгрешил?
Ако 97 % от днешното християнство казва, че в Библията няма такова нещо,
сигурно е сгрешил, сигурно е чел погрешно Даниил и Откровение,
сгрешили са и всички тези хора.
„И всички хора казваха: Амин! Свят ужас завладяваше душите.
Антихристът бе на понтифския трон.
Тази нова идея, която получи голяма сила от пророческите описания
и бе разпространена от Лутер сред неговите съвременници, нанесе най-ужасния удар на Рим.”
Това е история.
Исторически факт.
Взето от първото издание на книгата на Мартин Лутер, Библията.
Тя дори не е негова книга, а е Божия книга.
Това е изображение на жената с 12 звезди, която стои върху луната,
а змеят бълва вода, за да я погълне.
Взето е директно от книгата Откровение.
Тук е изобразен звярът със седем глави и жената, която го язди.
Звярът има тройна корона - папската тройна корона,
а жената (църквата) язди върху звяра, тази политически сила.
Царете на този свят се покланят в знак на почит и покорство.
Образът е взет от книгата Откровение и пророчеството се прилага за папството.
Става въпрос за първото издание, първата голяма Библия.
Има и други илюстрации от Библията на Мартин Лутер.
Отляво е Исус, който гони търговците от храма,
а отдясно виждаме как един Негов представител кани търговците в храма.
Създава се контраст.
Отдолу има и едно малко куче.
Страхотна илюстрация, тъй като Библията казва, че кучетата са отвън.
А кучето изобразява невярващите.
Тук виждаме, че кучетата са вътре.
Удивително е до какви изводи стигнали реформаторите.
Голям облак свидетели: „Уиклиф, Тиндейл, Лутер, Калвин, Кранмър;
през 17 век - Бъниън, преводачите на Библията на крал Джеймс,
хората, които публикували Уестминстърската и Баптистката изповед на вярата;
сър Исак Нютон...”
Най-големият учен, който е живял. Той писал повече за Библията, отколкото за науката.
„... Уесли, Уитфийлд, Джоната Едуардс;
а в по-ново време - Спърджън, епископ Дж. С. Райл и д-р Мартин Лойд Джоунс.”
Всички тези велики реформатори заявявали едно и също.
Днес ги обвиняват, че са били заблудени.
Какво откриват Мартин Лутер и другите реформатори в книгите Даниил и Откровение?
Има ли нещо, което пропускат съвременните теолози?
В Даниил 7 гл. има пророчество за малкия рог.
Реформаторите единодушно заявявали, че този малък рог е папството.
Дали е само предположение или нещо основано на Библията?
Трябва да си зададем тези въпроси.
„... той ще се различава от първите” (7:24).
Другите рогове, за които се говори в Библията, се отнасят до светски власти.
Този обаче е различен.
Ето неговите атрибути. Ще ги разгледаме набързо.
1. Възникна от четвъртия звяр (Даниил 7:7, 8).
Четвъртият звяр е идентифициран като Рим.
Показва се, че е римска власт.
2. Възниква сред десетте рога. „Докато разглеждах роговете,
между тях излезе друг рог” (ст. 8).
Казват: Четвъртият звяр е Рим, има десет рога (10 царства) -
Римската империя била разделена на 10 от варварите.
3. След тях идва малкият рог. „След тях ще се издигне друг,
който ще се различава от първите” (ст. 24).
След разделянето на Римската империя възниква този малък рог.
4. Този рог е различен от останалите - ще се различава от тях (ст. 24).
Реформаторите използват тези характеристики, за да идентифицират антихриста.
5. Той е по-силен от останалите.
Откриваме го в ст. 20.
Той има и политическа власт.
Може да издига и да сваля царе.
Има властта да го прави.
Може да разделя територии.
Коя власт го е правила?
Приписват го на папската власт.
6. Изкоренява три царства („пред който паднаха три” - ст. 20).
Това е исторически факт.
Истготите, вестготите и вандалите се противопоставяли на издигането на тази система.
Били изкоренени, за да му се даде статут на рог,
а в Библията рогът е политическа власт.
„Имаше очи като човешки очи и уста, които говореха надменно...против Всевишния”(ст.8,25).
В този рог има уста, които говорят надменно против Всевишния.
Ще ви покажа как реформаторите са тълкували този стих.
Наистина е интересно.
8. Той изтощава светиите.
Тази сила воюва против Божия народ.
Удивително е, че претеризмът и футуризмът изпълват целия християнски спектър.
9. Ще промени времена и закони.
(Ще замисли да промени времена и закони, ст. 25.)
Коя сила би имала дързостта да атакува Божия закон?
Какви други атрибути притежава малкият рог?
10. Ще властва време, времена и половин време.
(Те ще бъдат предадени в ръцете му до време и времена и половин време”, ст. 25).
Днес го тълкуват като буквални три години и половина
и го прилагат за антихриста,който щял да дойде след грабването.
Реформаторите имали напълно различен възглед, както и ще видим.
11. Ще погълне цялата земя. Това е интересно.
(Четвъртият звяр, който ще се различава... ще погълне
цели свят и ще го стъпче и разтроши, ст. 22).
12. Ще съществува до края (докато дойде Старият по дни, ст. 22).
Произлиза от четвъртия звяр, Римската империя,
и царува до кога?
До идването на Христос.
Тук имаме проблем.
Съвременната теология казва нещо различно.
Той щял да дойде в бъдещето.
13. Царството му ще бъде отнето в края на времето.
(Но когато съдилището ще заседава, ще му отнемат владичеството,
за да го изтребят и погубят до край, ст. 26).
Реформаторите били толкова непоклатими в това пророчество,
че решили да го изобразят чрез каменни фигури.
В главното място на протестантизма - Нюрнберг в Германия, довели
най-добрия скулптор на времето, за да го изобрази чрез камък над Ратхаус.
Ето го в Нюрнберг и до наши дни, стои като безмълвен свидетел.
„Ратхаус (кметството)... с три великолепни дорийски изображения,
над които са вдълбани пророческите зверове от Даниил 7 гл.
Тези внушителни фигури, разрешени от градския съвет, били създадени
от известния скулптор Ленорад Керн през 1617 г...”
Преди близо 400 години.
Стоят там като безмълвни свидетели на теологията на реформаторите.
„Под сградата има тъмници и килии за мъчение, използвани някога
от „Святата служба” (Инквизицията) за преследване на несъгласни
и на привърженици на реформираната вяра.”
Точно над тъмниците за мъчения те поставили своята теология, изобразена чрез камък.
Да ги разгледаме.
Хрумна ми идеята да попитам колко души днес, 400 години по-късно,
знаят какво означава всичко това.
Бях любопитен, събрах няколко приятели и решихме да проверим.
Ето ги - величествени врати на Реформацията.
Ето я портата, показваща първите два звяра от Даниил 7 гл.
Отляво виждате фигура на лъв с крила на орел,
а от дясно - мечка с три ребра в устата си.
От другата страна има фигура на леопард с четири глави,
а от дясно е страшният звяр с десет рога.
Те са искали да не забравим и затова до леопарда написали:
„Александър Велики”, за да не забрави потомството, че това е Гърция.
До другата фигура написали „Юлий Цезар”,
за да не би хората да забравят, че става въпрос за Рим.
Да ги видим. Ето лъва с крила на орел.
До него е самият Навуходоносор.
Какво казвали за звяра?
Казвали, че е Вавилон. Той представлявал Вавилон.
От другата страна е Кир Велики.
Твърдели, че вторият звяр е Мидо-Персия.
На другата порта - звярът с четири глави от Даниил 4 гл.
Написали „Александър Велики”.
А от другата страна - „Юлий Цезар”.
Там е страшният звяр с 10 рога, сред които излиза малкият рог.
Определено, малкият рог бил римски, а не гръцки.
Това обаче е проблем.
Ако претеризмът е прав, малкият рог трябва да е гръцки
и да излиза от третия звяр, а не от четвъртия.
Ако футуризмът е прав, тогава имаме още по-голям проблем,
тъй като всички зверове са в миналото и този рог излиза от нищото.
Доста сериозен проблем.
Теологичен проблем.
Дан. 7:8: „Докато разглеждах роговете, между тях излезе друг рог, малък,
пред който три от първите рогове се изкорениха; и, ето, в този рог имаше очи
като човешки очи и уста, които говореха надменно.”
Вижте колко умно. Сложили са малко лице върху този рог.
Виждате ли го?
Тези реформатори били доста надохчиви.
Не са искали да забравим.
Чудя се дали вече не сме забравили.
Тяхната теология сигурно е била погрешна?!
Защото 96 или дори 97 % от християните не вярват в нея.
Сигурно е погрешна?
Следователно това тълкуване е проблем.
Да попитаме хората какво точно се случва.
Спирахме хората от Нюрнберг и задавахме въпроси.
Млади жени, млади мъже, възрастни мъже, учители, екскурзоводи,
екскурзоводи в кметството.
Можете ли да ни кажете какво е значението на тези фигури?
Имате ли представа какво изобразяват?
О-о-о, какво ли е това?
Много е странно.
Тия хора от старо време наистина са били много странни.
Смееха се, а ние чухме невероятни истории.
Какво символизират? Какви са тия десет рога?
Какъв е тоя малък рог, който излиза изсред тях?
Това е кметството. Нека да видим това интервю.
Отдолу пише какво казват. Очевидно повечето от тях са германци.
Имаше само един, който говореше английски.
Един беше испанец, но не го включихме.
Не включихме голяма част от тях.
Запитахме огромен брой хора.
Колко от тях успяха да отговорят?
Нито един!
Да погледнем.
Имате ли представа какво показват тези фигури?
Не знам.
Никога не съм чел Библията, аз съм протестант.
Вие сте протестант и никога не сте чели Библията?
А вие? Човек не чете Библията, човек познава Библията.
Човек не чете Библията?
Това не е книга, която се чете. Човек не знае как завършва.
Бихте ли могли да ми кажете какво означават тези скулптури?
Имате ли някаква представа?
Не, дори не мога да си представя.
Чули ли сте нещо в училище за това? Нещо в часовете по история?
Какво означава? Децата също могат да отговорят.
Животните отзад. Какво ли означават?
Чули ли сте нещо в училище по този въпрос?
В часовете по история или по религия?
Не. А татко знае ли нещо?
Не мога да кажа в момента.
Вие от Нюрнберг ли сте?
Да, живея в Нюрнберг от 1949 г.
Какво означават тези скулптури върху кметството?
Никога не съм мислил по този въпрос.
Създават някак си весело настроение.
Може би Нептун. Затруднявам се.
Обяснявали ли са го някога в училище?
Не, никога, дори и в училище.
Вие сте учител от Нюрнберг, а вие, господа, също ли нямате представа?
Чули ли сте нещо в училище или по време на обиколка с екскурзовод?
Имате ли представа?
Някаква идея?
Ако е нещо добро, трябва да има надпис.
Дали е нещо от 16 век... Или след 1600 г.?
О, грешка, има ли нещо общо с Венеция.
Дали е венециански хан?
Вие сте учител, какво преподавате?
Аз съм учител в гимназия.
Някой обяснявал ли го е по време на обиколките из града?
Е, правил съм го в университета преди 20 години.
Не си спомням някога да са го обяснявали.
Е, вие ме попитахте нещо и трябва да вървя.
Чули ли сте нещо по време на вашите екскурзии?
Със сигурност съм чул, но съм забравил.
По време на обиколките било ли ви е обяснявано какво е значението на тези фигури?
Не и при тези, които си спомням.
А вие отговаряте най-вече за подземната тъмница?
Да.
Вие от Нюрнберг ли сте?
Да.
Погледнете кметството. Какво означават тези фигури?
Не, не знам. Това там е отчасти орелът на Райха.
Там има друг герб, но не е гербът на град Нюрнберг.
А животните и фигурите? Познавате ли ги?
Не!
Невероятно!
Дори екскурзоводът.
Питахме, питахме, помолихме да дойде екскурзоводът.
Той дойде и както видяхте...
Някой обяснявал ли ви е?
Не.
Вие отговаряте за тъмницата.
Да.
Знаете ли какво означава?
Не.
Един човек каза: Нептун.
Удивително!
Никой не си спомня.
Това е причината да провеждам тези лекции.
Мисля, че е време да си спомним.
Ще ви прочета какво пишат реформаторите.
Ще ви посоча какво е защитавала Реформацията.
Ако е логическо, основано на Библията и истинно,
значи нещо не е наред с времето, в което живеем.
„Има три вида пророчества (това е писано преди 120 години)
за издигането, естеството и съдбата на папството.”
Този човек е член на голямата англиканска църква.
„Първото се намира в книгата на Даниил, второто - в посланията на Павел,
а третото - в писмата и апокалипсиса на Йоан.
Нито едно не е завършено само по себе си.
Само чрез съчетаването на техните отделни характеристики
можем да получим съвършената картина.
Видението на Даниил представя ПОЛИТИЧЕСКИЯ характер на папството.
Апостол Павел посочва ЦЪРКОВНИЯ характер на тази сила,
а пророчествата на Йоан в Откровение 13 и 17 гл. представят
КОМБИНАЦИЯТА ОТ ДВЕТЕ - връзката между Латинската църква и Римската държава.”
Следователно, има три вида пророчества.
„...ето, в този рог имаше очи като човешки
очи и уста, които говореха надменно” (Даниил 7:8).
Да прочетем какво са писали реформаторите.
Това е резюме на теологията на Реформацията.
„Римското управление. Повтаряме, то никога не е прекъсвало.
Било е светска езическа власт за 5-6 века, сега е църковна и отстъпила християнска сила.
Управлението на Рим се съживи в нова форма и то е толкова реално под властта на папата
през 13-и век, колкото е било по време на цезарите от първия век.
То е било толкова потисническо, жестоко и кърваво при Инокентий ІІІ,
колкото е било при Нерон или Домициан. Ситуацията е една и съща.
Цезарите не са преследвали Исусовите свидетели по-жестоко и ожесточено от папите.
Диоклециан не е унищожавал светиите и не се е противопоставял на евангелието
повече от Инквизицията в епохата на папството.
Рим винаги е един и същ както географски, така и в морално отношение.”
Те казват, че това е една и съща система.
Папата дори има същата титла като цезарите.
Погледнете статуите на цезарите и ще откриете буквите Пи-Ем -
Понтифекс максимус.
Погледнете статуите на папите и ще видите същите букви - Пи-Ем.
„Силата е символизирана от гордия, разумен, богохулен, подобен на глава
„малък рог” на римския звяр. На него е посветена по-голяма част от пророчеството.
И аз трябва да ви попитам сега...”
Мисля, че и ние трябва да се запитаме днес.
Да видим какво са твърдели реформаторите.
„И аз трябва да ви попитам сега внимателно да погледнете различните точки, които доказват,
че този рог е чуден пророчески символ или знак на римското папство,
който пасва като ключ в ключалката, за която е направен,
без да може да бъде наместен в друга ключалка.”
Моля?
Какво му има на този човек?
96 % от християнския свят казва, че той греши.
Има и друго решение. Тези реформатори сигурно грешат.
Какво всъщност каза той?
Посочва мястото: В рамките на четвъртата империя.
Това библейско ли е?
Идва от четвъртия звяр, а не от някой друг звяр.
Между другото, няма как да объркате зверовете, тъй като Библията казва кои са те.
Няма как да сгрешите.
Периодът на възникване: Малко след разделянето на Римската територия на 10 царства.
Естество: Различно от останалите царства, макар че до известна степен прилича на тях.
То е като рог, но има очи и уста. То е царство като другите, монархия,
но неговите царе са надзиратели - епископи и пророци.
Моралният му характер: Гордо и богохулно, говори против Всевишния.
Беззаконие: Твърди, че има власт над времена и закони.
Ще стигнем и до там, ще видим какво са твърдели.
Противопоставяне на светиите: то ще бъде преследваща сила
и дълго ще изтощава светиите на Всевишния,
които ще му бъдат предадени за известно време.
Продължителност: „Време, времена и половин време” или 1260 години.
Не три години и половина.
1260 дни. Такава е била позицията на Реформацията.
Участ: ще загуби властта си, преди да бъде унищожено.
„Ше му отнемат владичеството, за да го изтребят и погубят до край.”
„Всичко се събира в Римското папство. Латинският език на цезаря.
То е единствената църква, която е била наречена по името на град.
Следователно папството изпълнява първото условие.
Точно по онова време се създават десетте царства.
Малкият рог израства изсред тях.
Папството се развива едновременно с готическите царства.”
Реформаторите основават всичко на пророчествата.
Авторът ни насърчава да се обърнем към описанието на апостол Павел.
Възгледът на Павел се състои от две части.
Първата е общ преглед на голямото отстъпничество.
Второто е внимателно описание на силата, породена от това отстъпничество.
Дава следния цитат:
„От самите вас ще се издигнат човеци, които ще говорят изопачено.”
Футуризъм? Това има ли нещо общо с християнството?
Не!
Според тях рогът се издига след грабването на християнската църква.
Павел казва: „От самите вас, от християните, ще дойде тази сила.”
„От самите вас ще се издигнат човеци...”
„А Духът изрично казва, че във времена, които идат, някои ще отстъпят от вярата
и ще слушат измамни духове и бесовски учения чрез лицемерието на човеци, които лъжат,
чиято съвест е прегоряла, които забраняват жененето и повеляват въздържане от ястия,
които Бог създаде, за да се употребяват с благодарение от онези,
които вярват и разбират истината.
Защото всяко нещо, създадено от Бога, е добро, и нищо не е за отхвърляне,
ако се приема с благодарение.”
След това продължава с думите:
„Тук има не само предсказание за отстъпничество или отпадане
от вярата на християнската църква, но и описание на неговия произход и характер.
Неговият произход е сатанински. Доктрините му са учения на дяволи или демони.
Той ще възприеме власт и ще създава закони и забрани.
Най-важна сред тях е забраната за женене.
Бракът, макар и божествено създаден, бива забраняван, а храни,
които са създадени за приемане с благодарност, ще бъдат забранявани.
Истинската святост на сърцето се заменя от външна праведност и самоналожени жертви.
„Човеци, които лъжат, чиято съвест е прегоряла.”
Всичко това съчетава ли се в папството?
Коя църква забранява на духовниците си да се женят?
Папството.
Имат ли специални наредби за ядене и пиене?
Да, имат специални периоди на постене.
Духовниците са подложени на определени пости.
И това е до наше време по манастирите и т.н.
Тоест, появява се нова форма на религия.
„Тази характеристика на фалшива религия се появява отново във 2Тимотей
и засяга „последните дни”, в които привържениците на отстъпничеството
са описани като хора„имащи вид на благочестие, но отречени от силата му”.
Тези хора не са открити противници на благочестието, но напротив,
те са силно религиозни.”
Според футуризма обаче антихристът е противник, а не религиозна личност.
96 % от християнството вярва в това, а не в ученията на реформаторите.
След това цитира: Човекът на греха срещу Божия човек:
„Човекът на греха подобно на Божия човек има по-широко значение.
Когато четем „... Божият човек усъвършенстван, съвършено подготвен за всяко добро дело”,
не предполагаме, че се има предвид един определен човек,
макар че е използван пълният член.
Посочена е група хора с определен характер, поредица от определени личности.
Човекът на греха може да е само един, както кралят на Англия е само една личност.
От друга страна, царят може да включва цяла династия.
Когато говори за еврейската скиния на небето, Павел казва, че в Светая Светих
„веднъж в годината влизаше само първосвещеникът”.
Той включва цялата поредица от първосвещеници в Израел.
Това, че единствено число в пророчеството може да се изпълни чрез множество личности,
личи съвършено ясно от думите на Йоан:
„... както сте чули, че идва Антихрист, и понеже сега има много антихристи.”
Имало контрааргумент, че човекът на греха е в единствено число.
Следователно не може да се отнася до цяла система.
Реформаторите проучили теологията и дали този аргумент.
Граматически, това може да се отнася за отделна личност или поредица от сходни личности.
Контекстът показва, че става въпрос за второто.
„Тайната на беззаконието, от която се зародил този човек на греха,
вече действала по времето на Павел.
Следователно „Римският папа” може да означава единствен епископ или
дълга поредица от личности. Същото важи и за „човека на греха”.
Такъв бил техният аргумент.
Авторът пише, че в пророчеството на Павел не е споменато времетраене,
а само две граници във времето.
Даниил посочва времетраене, а Павел - граници във времето.
„Пророчеството вече се е осъществявало и то нямало да бъде унищожено до пришествието.
Даденото от Павел описание на хронологията на антихриста разкрива
неговото появяване (след падането на Рим), както и факта,
че ще съществува до второто пришествие (сравни с Даниил), когато ще бъде унищожен.”
Двете времеви граници на Павел са идентични с тези на Даниил.
Проблемът е, че както претеризмът, така и футуризмът
излизат извън тези две граници.
Кой е прав?
Реформаторите или съвременните теолози?
Трябва да си зададем тези въпроси.
Част 2
„Той седи в Божия храм.”
Харесвам този аргумент, защото е логичен.
Уморих се от хора, които казват: „Християнството е патерица!”
Не е патерица, а кръст!
Трудно е да си християнин.
„Той седи в Божия храм: Лицето на човека на греха е лице на лъжеапостол,
Тъмното лице на Юда. На храма е написано „син на погибелта”.
Знаете ли, че това наименование се среща само два пъти в Библията?
Веднъж, за Юда; и втори път - за антихриста.
Той седи в храма, синът на погибелта.
„Човекът на греха е като Юда - таен враг, който се прави на приятел.
Приятел, но зъл враг, който предава учителя си с целувка!”
Забележете мястото на този човек на храма - Божия храм или Божия дом.
Вижте какво казват реформаторите:
„Това не е и не може да бъде който и да е еврейски храм.”
Такава е била позицията на реформаторите.
Каква е позицията на съвременната теология?
Какво налага футуризмът?
Какво налага диспенсационализмът в наше време?
Щели сме да видим построяване на храма в Йерусалим
и всички погледи са вперени в Йерусалим.
И когато храмът бъде построен, антихристът щял да дойде
и да седне в този храм от камък, за да потиска евреите.
Такава ли е съвременната теология?
Да, това е съвременната теология.
Проповядва се буквално от всяка голяма [християнска] група на планетата.
Петдесятничество, евангелизъм, баптистка теология - всички проповядват тази вест.
Реформаторите казват: „Това не е и не може да бъде който и да е еврейски храм.”
Защо го казват?
Сигурно са в грешка.
„Павел, който използва този израз в пророческото си описание на папството,
го споменава както в Коринтяните, така и в Ефесяните,
като има предвид християнската църква.
Във второто послание към коринтяните, той пише на езическите християни:
Вие сте храм на живия Бог.
В Ефесяните той нарича църквата „свят храм”, „Божие обиталище”.
За Павел Божият храм е Христовата църква.
Това е храмът, в който пророческите му очи виждат човека на греха.
Не става въпрос за личност в каменен храм, а за сила вътре в християнската църква.”
Това е позицията на Реформацията.
Тя е библейска, логическа, солидно богословие.
Неговият характер: „Както Христос действа от името на Бога,
така човекът на греха действа от името на Сатана.
Христос и човекът на греха са противоположни сили:
Силата на светлината и силата на тъмнината.
Величието на небето и могъществото на ада.
Както Божият Син се смири, така човекът на греха се възвеличава.
Има безгранично смирение в единия-Божественото естество се принизява до човешкото;
и безкрайно себевъзвеличаване - човешко и сатанинско узурпиране на божественото.
„Седи като Бог в Божия храм и прави себе си Бог”, т.е. става божествен.
Тук няма определителен член преди Божието име.
Този израз показва, че човекът на греха посочва чрез дела и думи, че е обладан
от свръхчовешко и божествено величие, власт и сила.”
Те са толкова всеобхватни -
толкова всеобхватни в изучаването на Библията.
Харесва ми този аргумент.
Толкова е дълбоко. Когато четях написаното от тези реформатори,
бях поразен от дълбочината на тяхната теология.
„Забележете мястото на човека на греха - думата „седи” - и я свържете с „място”,
която се среща три пъти в Новия завет.
Тя се използва два пъти за мястото в храма на търговците, които продавали гълъби
и превърнали Божия дом в разбойнически вертеп;
и веднъж в изречението „На мястото на Мойсей са седнали фарисеите”.
От гръцката дума „катизо” идва думата „катедрала” - мястото на епископа,
както и изразът „екс катедра”, т.е. когато папата говори от мястото си - официално.
Има издигната „катедрална” позиция и когато твърди, че представлява Бога,
човекът на греха действа и се преструва на Божи заместник.
Всъщност той е противник на Христос и подкопава Неговия авторитет,
премахва законите Му и потиска Неговия народ.”
Леле!
Ако това богословско обяснение е вярно, днес сме в голяма беда.
Той ни призовава да сравним написаното от Павел и от Даниил.
И ДВАМАТА СА РИМСКИ. „Себевъзвеличаващият се рог от главата, показана от Даниил, е римски”
Неговото географско място и времето на издигане - всичко съвпада.
ТЕ ИМАТ ЕДИН И СЪЩ ПРОИЗХОД ВЪВ ВРЕМЕТО.
Възникват след падането на старата Римска империя.
Завършват съществуването си по едно и също време.
Завършват при идването на Христос.
И ДВАМАТА СЕ ИЗДИГАТ ПРОТИВ БОГА.
Даниил споменава гордите думи на богохулния малък рог, а Павел - неговите дръзки дела
на човек на греха, който се представя за божество.
ЗАПОЧВАТ КАТО МАЛКА незабележима сила,
развиват се постепенно и стават велики и влиятелни..
И ДВАМАТА ТВЪРДЯТ, ЧЕ СА УЧИТЕЛИ. Малкият рог на Даниил има очи
епископ или надзирател. Думата „епископ” означава „надзирател”.
Трябва да има и уста, т.е. да бъде учител.
Павел придава на човека на греха църковна издигнатост.
Той седи гордо в Божия храм, т.е. в християнската църква.
Тук се говори за християнска система,
а не за някаква бъдеща система, която няма нищо общо с християнството.
И ДВАМАТА СА ГОНИТЕЛИ. Даниил описва малкия рог като гонител, който изтощава светиите.
Павел казва за „човека на греха”,че се противи и се нарича „беззаконият”.
Такива са сравненията, които не могат просто да бъдат пренебрегнати.
Обобщение. „И двамата са на едно и също място - Рим.
Същият период - от 6-и век до идването на Господа в слава.
Същият нечестив характер, същото беззаконие, същото предизвикателство към Бога,
Същият постепенен растеж от слабост към власт, същите епископски претенции,
същият характер на гонител, същата участ.”
Всичко съвпада. След това авторът продължава:
„Тези прилики са толкова важни, толкова многобройни, всеобхватни и прецизни,
че доказват извън всяко съмнение, че гордата преследваща сила, предсказана от Даниил,
и човекът на греха, предсказан от Павел, са една и съща сила.
Дори папистите признават, че това е така и наричат тази предсказана сила антихрист.”
Те обаче поставят антихриста в бъдещето или в миналото.
Това е Библията на Дюи.
Католическата Библия, с която се противопоставят на Реформацията.
„Той седи в Божия храм” и т.н. С тези думи ни се описва могъщият антихрист...”
Това е в бележките към тяхната Библия.
Но разбира се, те просто го поставят в бъдещето.
За да могат поколения християни просто да си седят и да не бъдат обезпокоявани.
Какво казват реформаторите?
Да отидем при самите реформатори
и да видим какви аргументи са представили по този въпрос.
Николас фон Амсдорф. Кой е той?
Живял е от 1483 до 1565 г., съвременник на Лутер.
Той е един от теолозите на ранната лутеранска църква.
Лутер казва за него: „Духът ми намира покой в моя скъп Амсдорф.”
Били са близки по душа.
Амсдорф пише: „Той (антихристът) ще бъде разкрит и обезсилен преди последния ден,
за да може всеки човек да осъзнае и да приеме, че папата е действителният антихрист,
а не е заместник на Христос...
Следователно, онези, които смятат папата и епископите му за християнски пастири,
са в голяма заблуда,но в още по-голяма заблуда са тези, които вярват,
че турчинът е антихристът.” Бум! Давам ви аргументите на реформаторите.
Днес има гласове по целия свят, които казват, че ислямът е антихристът.
Чували ли сте ги?
Да. Много църкви започват да твърдят, че ислямът е проблемът.
Реформаторите вече са казали, че това е глупост.
Турчинът представлява исляма.
Защо са в заблуда?
„Защото турчинът владее извън църквата и не седи на свято място,
нито се стреми да носи Христовото име, а е открит противник на Христос и Неговата църква.
Това няма защо да се разкрива, но е ясно и очевидно,
тъй като преследва християните открито,
а не като папата - тайно и под маската на благочестието.
Доста солиден аргумент.
Поне за мене...
Звучи съвършено логично.
Да отидем при друг реформатор - 1570 г.
Това е Флаций, който пише трактат за антихриста.
„Шестата и последна причина за отделянето ни от папата и неговите последователи е следната:
Чрез голям брой писания на нашата църква, чрез боговдъхновеното Слово,
чрез пророчествата за бъдещето и чрез особените характеристики на папството,
вече е било доказано убедително и изчерпателно, че папата с неговите прелати и духовници
е истинският антихрист, т.е. неговото царство е истинският Вавилон,
никога непресъхващ източник и майка на всяко отвратително идолопоклонство.”
Това е позицията на Реформацията.
Тя е остра, недвусмислена, пряма.
Георг Нигринус (1530-1602), евангелски теолог, германец.
Той водел спорове с йезуитите.
Има голям брой беседи между него и йезуитите.
„Йезуитите твърдят, че са жестоко оскърбени и приемат думите ми като обида и богохулство,
тъй като назовавам папството антихрист,
както са правили Даниил, Павел, Петър, Йоан и както дори Христос е пророкувал.
Това е толкова вярно, колкото, че Исус е Месия, и аз съм готов да го докажа
дори чрез тяхната собствена дефиниция на думата „антихрист”.
Тези реформатори не си играят с думите.
Заявяват категорично в какво вярват.
„Този йезуит твърди, че папството не може да е антихристът, тъй като е от векове,
(Чуйте неговия аргумент.)
а антихристът щял да царува само 3 години и половина.”
Кой проповядва това в наше време?
Целият свят.
Чувате го от всеки амвон.
Какво казват реформаторите?
„Този йезуит твърди, че щяло да има три години и половина.”
„Днес никой не се съмнява, че Даниил говори за ден-година, а не за буквални дни.
Периодите от 42 месеца, 1260 дни, 1, 2, 1/2 времена са пророчески,
а според Йезекийл 4 гл. един ден трябва да бъде взет за година.
Антиох е прототип на антихриста и колкото дни е вилнял против евреите,
толкова години духовният Антиох, т.е. антихристът,
ще беснее сред християнската църква.”
Страхотни материали.
Те са приемали принципа „ден-година”.
Между другото, дали папството отговаря на това условие?
Кога възниква като рог?
Рогът трябва да има политически статут.
Не само църковен статут.
Той получава своя политически статут през 538 г.сл.Хр.
С протекцията на Велизарий папата сяда на своя трон, приема титлите
на римските цезари и управлява определена територия.
Той става цар.
Получава властта си през 538 г., когато последният от трите рога на
истготите е строшен и той получава властта.
Кога загубва политическата си власт?
1798 г. Наполеон пленява папата и премахва политическата му власт.
Взема териториите му и ги дава на Италия.
Политическата власт на папството приключва през 1798 т.
Точно 1260 години.
Откровение заявява, че раната ще заздравее
и целият свят ще отиде след звяра.
Това означава, че рогът трябва да се издигне отново.
Получил ли е вече политическата си власт?
Да! През 1929 г.
Мусолини му връща част от територията, Ватикана,
която е независима, суверена политическа сила.
Той изпълнява пророчеството много точно
и реформаторите го идентифицират като антихрист.
Друг реформатор, Давид Хитреус (1530-1600),
последният от бащите на лутеранската църква.
„Сам Господ е разкрил на Даниил колко време ще съществуват четирите царства
и колко време ще царува четвъртият рог.
Този малък рог е описан и от Павел във 2Солунци 2 гл.,
Където ни се казва, че тази антихристиянска сила, папството, ще бъде
изложена на показ малко преди съда.
Знаем, че четирите монархии отдавна са слезли от сцената;
че двурогият звяр, който има връзка със същата сила, няма да живее по-дълго...”
Той описва тази картина и казва: Ето, случва се нещо важно.
Какво заявява Калвин?
Днешната презвитерианска църква се нарича калвинистка.
Калвин пише: „Някои ни смятат за прекалено строги и укорителни,
когато наричаме римския понтиф антихрист.
Тези, които поддържат подобно мнение, не смятат, че отправят същото обвинение
срещу самия Павел, чиито думи използваме...
Ще покажа накратко, че думите на Павел...”
след което доказва точно това, което реформаторите твърдят.
Джон Нокс. Заявява, че папството е антихристът.
„Тиранията, която самият папа налага над църквата от толкова столетия...”
Заедно с Лутер заключава, че папството е „самият антихрист”.
Представете си. Джон Нокс отива в Шотландия, католическа държава,
и проповядва Даниил 7 гл.
Това е първата му проповед.
Можете ли да го повярвате?
И цяла Шотландия става протестантска.
Невероятно!
Кога за последен път сте чули проповед върху Даниил 7 гл.?
Днес задавам този въпрос.
Томас Кранмър. Архиепископ на Кентърбъри.
„От което следва, че Рим е мястото на антихриста, а папата е самият антихрист.
Мога да го докажа с толкова много библейски текстове, древни автори и здрав разум.”
Роджър Уилямс.
Забележете кога е живял: 1603-1683. Първият баптистки пастор в Америка.
В това е вярвала баптистката църква. Той е баптистки проповедник.
Каква велика истина е проповядвал!
„Пастор Уилямс говори за папата като за „самозвания Христов наместник на земята,
който седи като Бог в Божия храм и се издига над всички и нарича себе си Бог,
властва над душите и съвестта на всичките си васали.
Издига се над Христовия Дух, над Святия Дух, дори на самия Бог,
като говори против небесния Бог и замисля да промени времена и закони.
Той обаче е синът на погибелта”.
Ето ги всички велики проповедници.
Ето баптисткото кредо:
„Римският папа е човекът на греха, синът на погибелта,
който се издига в църквата против Христос и нарича себе си Бог.
Господ ще го унищожи с яркостта на Своето пришествие.”
Моля?
Проповядват ли днес това от амвоните?
Не, това е архаична теология.
Уестминстърската конфесия.
„Няма друг глава на църквата освен Господ Исус Христос.
Римският папа също не може да бъде глава на църквата.
Той е антихристът, онзи човек на греха и син на погибелта,
който се издига в църквата против Христос.”
Това е Уестминстърската конфесия на протестантизма.
Джон Уесли:
„Определено, той е човекът на греха, тъй като укрепва всякакви по вид
грехове извън всяка мярка.
Също така, той правилно е наречен Син на погибелта,
тъй като е причинил смъртта на неизброими множества -
както на своите противници, така и на свои последователи.
Той представя себе си за бог и изисква най-висшата власт и най-висшата почит,
като твърди, че има прерогативи, които принадлежат единствено на Бога.”
Това е позицията на Реформацията.
Отбележете внимателно какво проповядва един от най-великите проповедници
на всички времена - Чарлс Спърджън.
Оставам шокирам, когато чуя какво е проповядвал.
„Всеки християнин е длъжен да се моли против антихриста.
Никой здравомислещ човек не бива дори да се съмнява кой е антихристът.”
Не е ли странно, че толкова много „здравомислещи” хора днес се съмняват?
Какво ни казваш, Спърджън?
„Никой здравомислещ човек не бива дори да се съмнява кой е антихристът.
Ако не е папството и Римската църква, тогава на света няма нищо друго,
което да бъде наречено с това име.”
Според него това е папата или нищо друго.
Друг протестант казва: Ако папата в Рим не е антихристът, тогава той има лошия късмет
да прилича толкова много на него.
„Ако някой извика за помощ против антихриста,
ние би трябвало да хвърлим подозрение към тази църква (католическата)
и да не я оставяме на воля, тъй като съвсем точно отговаря на описанието.”
Била ли е оставена на воля?
Напълно!
„Папството е противно на Христовото евангелие.
То е антихристът и ние трябва да се молим против него.
Всеки вярващ трябва да се моли ежедневно антихристът да бъде хвърлен
като воденичен камък в морето, тъй като наранява Христос,
ограбва Христос от славата Му, слага тайнстватата на мястото на Неговото изкупление
и поставя парчето хляб над Спасителя, а няколкото капки вода – над Святия Дух.
Един грешен човек става заместник на Христос на земята.”
След това смекчава езика и това ми харесва.
Всички трябва да го правим.
„Ако се молим против антихриста, то е защото той е против Христос.
Ние трябва да обичаме хората, но да мразим заблудите им.
Трябва да обичаме душите им, макар и да се отвращаваме от догмите им.
Дъхът на нашите молитви ще бъде сладък,
защото обръщаме лицата си към Христос, когато се молим.”
Прекрасно.
Признавам, че бях католик.
Когато чух тези неща за първи път, стомахът ми се обърна.
Разболях се физически в резултат на тази вест.
Обадих се на католическия свещеник, когото познавах добре,
и го помолих да дойде в дома ми, за да поговорим.
Моля те, обясни ми това тук в Писанието.
Той ми отговори: „Не се занимавам с Писанието.”
Като онзи човек, който казваше, че е протестант, но никога не е чел Библията.
Чухте ли как го казва?
Видяхте ли?
Друг каза, че има Библия, но не я чете,
защото не можел да я разбира.
Живеем в ужасни времена.
Методистки пастор дойде в дома ми и аз го попитах,
защо са преместили антихриста назад във времето - той беше претерист,
вярваше, че антихристът е Антиох.
Помолих го да ми го обясни от Библията.
Посочи ми го, но аз му отговорих: Това тук е третият звяр.
Библията казва, че антихристът идва от третия звяр.
Буквално запуши ушите на своя старейшина и двамата излязоха от дома ми.
Аз само задавах въпроси: Защо?
Бях в голям смут.
Цялото ми семейство е католическо.
Можете ли да си представите какво означава това?
Всичките ти роднини - братовчеди, приятели...
Заедно ядяхме и пиехме.
Те бяха мои приятели.
Трябваше да взема решение и да проповядвам тази вест.
Да обобщим какво се случи край кметството.
Това е кметството на Нюрнберг
Тук реформаторите изобразили върху камък Даниил 7 гл.,
за да не би потомците им някога да забравят.
Отляво е лъвът с крила на орел - символ на Вавилон.
Потвърждават го, като поставят Навуходоносор до лъва.
От друга страна е мечката - вторият звяр от Даниил 7 гл.
с три ребра в устата си, символ на Мидо-Персийската империя.
До мечката поставят Кир Велики, за да не забрави нито един човек.
Над тази порта са другите два звяра от Даниил 7 гл.
Отляво е леопардът с четири глави, символ на Гърция,
както виждаме от статуята на Александър Велики,
поставена редом до четириглавия леопард.
От другата страна е страшният звяр от Даниил 7 гл.
с десет рога и малкият рог, който има лице.
Всички реформатори са били единодушни,
че малкият рог е символ на папството.
Първата проповед на Джон Нокс е върху зверовете от Даниил 7 гл.
и това е начало на Реформацията в Шотландия.
Едва когато реформаторите осъзнали, че зверовете са поглед към историята
и малкият рог е последната фаза на антихристката сила,
тогава се отделили от Рим
и започнали да гледат на папската система като на антихриста.
Изсекли това на камък, за да не би потомството да го забрави.
Със сигурност е забравено, както видяхме днес от всички удивителни отговори
на въпроса: Какви са тези зверове?
Искам да ви заведа до съвременна Германия.
Заедно с приятелите ми тръгнахме по стъпките на Реформацията.
Това е вероятно един от най-големите центрове на Реформацията.
Просто не можете да намерите по-голям център от този.
Казва се, че е център на ЮНЕСКО, част от световното наследство.
Това е Вартбург - място на най-великото събитие в историята след Средните векове.
Тук Мартин Лутер превежда Библията
и ни дава Новия завет на език, който всеки разбира.
Отидохме във Вартбург.
Какво ни разкри градът?
Прекрасно възстановен, чудесно украсен.
Комунистическа Източна Германия дала средствата за възстановяването му.
Днес има величествени сгради.
Това е старият падащ мост и когато Мартин Лутер бил вътре,
папските убийци го чакали отвън да си подаде носа.
Ако се покажел навън, щели да го убият.
Той решил да работи, което е добре за него.
Ето го стария падащ мост.
Вътре има великолепна реставрация.
Сигурно възстановяването е струвало много милиони.
Отидохме там, застанахме на опашка
и се присъединихме към обиколката на Вартбург.
Искахме да минем през историята на града
и да открием къде са се случили всички тези велики събития.
Бяхме развълнувани.
Екскурзоводът бе млад човек, добре обучен, сладкодумен.
Развеждаше ни от стая в стая.
Тук е старата зала, където заседавали. Тук стоял херцогът.
Ако погледнете възстановените прозорци, виждате Св. Елизабет.
На немски - Ди Хайлиге Илисабет, св. Елизабет.
Тя била германска светица.
Нещо като Майка Тереза.
Тук е Вартбург концерт
Пише: Илисабет от Тюринген (1207-1231).
Тя била светецът покровител на района.
Екскурзоводът ни развеждаше от зала в зала с прекрасни мозайки.
Във всяка зала слушахме за великите дела на св. Елизабет.
Ди Хайлиге Илисабет.
Имаше католически кръстове, свещи, големи мозайки.
Ще ви пусна кратък откъс от обясненията на екскурзовода.
Можете да го чуете как говори за Илисабет, Илисабет, Илисабет.
Чухме толкова много за св. Елизабет, че започнахме да се безпокоим.
Обиколката е един час и вече приключваше - стая след стая.
Ние вървяхме по стъпките на Реформацията.
И това е мястото на най-великото наследство,
което Реформацията може да предложи.
Екскурзоводът ни показваше една след друга мозайки със света Елизабет.
Великолепни.
Когато минете през портала, виждате това:
Илисабет от Тюрингия и един грешник, който е на колене пред нея.
Според католическата теология, ако някой е светец, той има допълнителни заслуги,
т.е. повече отколкото му е необходимо да отиде на небето
и следователно тази допълнителна заслуга може да бъде прехвърлена на някой,
който има недостатък в дадена област.
Затова се насърчава почитането на светци.
Мартин Лутер е изобразен на същия портал като пияч на бира, пияница.
Въпрос, г-н Лутер.
Следва картина, показваща как Мартин Лутер прави графити.
Намек за „Тук стоя. Не мога да постъпя по друг начин. Господ да ми помогне.”
Подиграват се с него.
О, да можехте да докоснете пръстена на светата Елизабет, ще бъдете спасени.
Стотици книги по този въпрос.
Вървяхме през цялата тази експозиция и се чудехме кога ще стигнем до Реформацията.
Времето изтичаше.
Започнах да негодувам.
Някои от нас започнаха да негодуват.
Един доста едър мъж с внушителна външност -
кожено яко, кожени панталони, кожени ботуши
стигна с мотоциклет до мястото
доближи се до мене и ме сръга в ребрата.
Казах си: Я да си мълча.
Може би го безпокоя.
Накрая стигнахме до поредната експозиция на св. Елизабет.
Този човек избухна.
„Дошъл съм на това място и влязох, за да видя къде Лутер е превел Библията.
Не ме пуснаха. Направо ме изхвърлиха.
Отказаха ми достъп.
Присъединих се към обиколката и сега какво се случва.
Нищо за Лутер. Само тая св. Елизабет.
Аз съм лутерански пастор.
Искам да видя къде Мартин Лутер е превел Библията.
Можете ли да се сетите какво му отговори екскурзоводът.
Не е част от обиколката, господине.
Не се получи добре с камерата, но ще ви покажа малко.
Той е отляво.
Доста е ядосан.
Попитахме гида дали ще видим някоя от забележителностите на Мартин Лутер.
Той каза: Не!
Не е част от обиколката.
Можете ли да повярвате?
Дали някой не се опитва да премахне нещо?
Дали историята на Реформацията не трябва да стане овехтяла?
Попитах човека дали мога да го снимам.
Чувствам го близък.
Той каза: „Разбира се!”
Заяви: „Ще бъда бунтовник заедно с вас!”
Не съдете за човека по облеклото му.
Този човек беше пастор и държеше на това, в което вярваше.
Това наистина ми хареса.
Аз не съм пропътувал половината свят, за да видя тази експозиция.
Казахме, че искаме да отидем там
и те пак отказаха.
Настояваме да отидем там.
Не, не може.
Но ние настояваме.
Дошли сме специално за това.
Ето къщата, където той е превел Новия завет.
Екскурзоводът бе силно обезпокоен.
Те обаче ни пуснаха.
Ето стаята, където е била преведена Библията.
Масата е точно копие.
Над масата е портретът на неговия приятел Меланхтон.
Кроткият и спокоен, добър Меланхтон.
Знаете ли кое ме порази?
Контрастът.
Толкова е очевиден.
Помпозността и блясъкът,
великолепието на всички мозайки, изобразяващи святата Елизабет.
И тази семпла обстановка.
Там се намираше кост от риба като място за подпиране на краката.
Точно това е използвал.
Стол, който вероятно не е никак удобен за гърба.
Там е живял и е извършил велико дело,
което потомството е на път да забрави.
Как се нарича тази поредица от теми?
„Нов живот за Реформацията.”
Вярвам, че е дошло времето тази вест отново да се разпространи по света.
Това, в което са вярвали реформаторите, трябва да бъде проповядвано отново.
Ние се вдигнахме на протест...
Не трябва ли да правим точно това като протестанти?
Нещо повече. Ние трябва да го основаваме на Библията.
Отидохме при ръководството и попитахме защо.
Искахме да отидем във Вартбург,
а цял час не ни показваха нищо друго освен Елизабет.
Съжаляваме, не можахте да видите нищо друго,
тъй като сега се чества 800 години на св. Елизабет.
Ако дойдете другата година през юни, ще има огромна експозиция
на Елизабет.
Случило ли се е нещо, което никой не забелязва?
Дали нещо не се е променило?
Отидохме в града.
Това е мястото, където е живял и преподавал.
Там има малък музей.
Вътре наистина няма нещо, което да си заслужава да се види.
Просто една сграда.
Възстановена е добре, но вътре наистина няма нищо.
Това е градчето.
В същото градче е домът на Йохан Себастиан Бах.
Когато издига Реформацията, Бог дава не само Библията на хората.
Той им дава не само пророческите тълкувания.
Бог издига най-великите композитори на онова време.
Най-великите химни на Реформацията днес лежат потънали в прах.
Може би трябва да възкресим някои от тези неща.
Това е църквата, където Мартин Лутер проповядвал.
Там има надпис: „Могъща крепост е нашият Бог.”
Спомняте ли си тази песен на Мартин Лутер?
Ако прочетете думите на песента днес, ще си кажете: Леле!
Не може да бъде! Кой ще пее такива неща в наше време?
А какво виждаме днес върху църквата?
Графити!
Но не и графитите на Марин Лутер.
Тези графити са съвременни.
Стоят си върху църквата.
Какъв е манталитетът на днешните хора?
Погледнете!
Котц. Знаете ли какво означава това?
Повръщам.
Има омраза и презрение към религията.
Какво означава това?
Езическа храна...
В лош смисъл.
Ужасни неща са написани там.
Наоколо са билбордовете, които показват в какво време живеем.
Такива са билбордовете.
Където и да отидете - само католицизъм.
До която и забележителност от Реформацията да отидете, виждате,че към нея има подигравка,
пренебрежение, незачитане, присмех.
Време е да започнем нова Реформация.
Време е да погледнем на Библията и библейските пророчества така,
както реформаторите са гледали на Библията и пророчествата.
Нека да проверим дали знаменията на времето
отговарят на реформаторското тълкуване на пророчествата
или напразно очакваме нещо, което вече се е случило.
Каня ви на следващите лекции,
когато ще започнем да разнищваме тази тайна.
Ще останете потресени, както бях потресен и аз.
Тази поредица е толкова шокираща за мене, колкото ще бъде и за вас.
Залата не е достатъчно пълна.
Хората трябва да узнаят всичко това.
Ако казаното не е основано на Библията
и ако не можете да го намерите в Божието слово,
тогава предупредете и другите да не идват на лекциите ми.
Ако не давам храна за ума ви,
тогава и вие стойте настрана.
Искаме да погледнем логически.
Искаме да видим дали има солидна теология.
Дали е основана на Библията и дали се подкрепя от съвременните събития
в пророчески план.
Защо го правя?
Защото е принизен не друг, а този, който е Господ и Спасител на света.
Исус Христос.
Не става въпрос да издигнеш един, а да принизиш друг.
По-скоро искам да отстраним боклука,
за да може красотата на Божия Син да изгрее за света,
хората да го видят такъв, какъвто е,
и да вземат решение въз основа на онова, което е пострадал,
и което неговите люде ще пострадат според предсказанията му.
Нека Бог ви благослови, когато размишлявате над тази тема.
Ако съм наранил някого с думите си тази вечер,
поднасям искреното си извинение.
Ако сте гневни, гневете се на мене,
но изучавайте Божието слово
и го правете част от самите вас.
Благодаря ви.